Expresii vulgare, conform replicilor în engleză
Al XV-lea concurs regional anual de ortografie, Columbus, Ohio
Nu-s prea bun la foarte multe chestii.
Mai ales la a gândi în perspectivă.
De-aia planul meu era de tot căcatul.
Dar eram atins la sentiment și mă bucur că măcar făceam ceva în privința asta.
A lua decizii proaste nu-i nimic nou pentru mine.
La urma-urmei, locuiesc singur, la 40 de ani și trăiesc din corectură.
La garanții pe produse.
Dar am luat o pauză de la aia acum câteva săptămâni, să pot face chestia asta.
Cam ironic că ce am făcut eu era exact ceea ce ar face un copil.
M-am dat în spectacol, pentru a primi atenție.
Foarte mândru.
Adică...
...Și nerăbdător.
Îl vedem pe marele om, nu?
Dar, mă rog, ce-o fi, desigur.
- Nu că-s minunați? Care-i al tău? Al... - Nu, mersi, amice.
- Poftim? - Șueta asta. Mi-e prea bine.
Vreau doar să bag ceva în mine până să ajung pe scena aia, da?
- A, scuze. Probabil ești prezentatorul. - Nu, nu sunt. Eu sunt câștigătorul!
Dragii mei, e timpul ca al XV-lea concurs regional anual de ortografie să înceapă.
La locurile voastre, concurenți de seamă, pe scenă, vă rog. Repejor!
Suntem în grafic.
Îmi place cum se lasă liniștea în public înainte să începem. Iac-așa.
Ce cauți pe scenă, ciudatule?
M-a chemat scaunul tău în ajutor.
Zicea: "Ajută-mă..." "E prea greu..."
Tu n-ai auzit? Eu, da.
Scuze, domnule.
- Scaunele sunt doar pentru concurenți. - Bun, deci sunt unde trebuie.
Dle Trilby, nu voi permite. Nu sunteți admisibil sub nicio formă sau vreun fel.
Pagina 39 din Regulamentul Concursului Național de Ortografie "Pana de Aur".
E regula numărul 24, subpunctul B. Și citez:
"Concurentul să nu fi trecut de clasa a VIII-a înainte de întâi februarie 2011".
E regula scrisă de institutul organizator și dacă vreți,
puteți face ochi dulci copiei mele, dar vă rog să n-o mai mototoliți,
și vedeți că, din nefericire,
n-am trecut de clasa a opta nici pe, nici înainte de întâi februarie. Niciodată.
- Așa o fi... - Domnule, pot continua.
La nesfârșit. Sunt 83 de paragrafe, 581 de rânduri de reguli în regulament.
Vă asigur că mă încadrez la absolut fiecare dintre ele.
Concursul de ortografie este pentru copii,
nu pentru adulți care nici n-au putut trece de clasa a opta!
Doamne... Am trecut de la reguli la insulte acum...
- E vremea insultelor? - Îmi pare rău.
Fiindcă vesta ta din cârpe va primi foc continuu. Ești pregătită?
Știi ce? Ajunge. Dincolo de speculații, fiecare concurent
trebuie să fie sponsorizat de un serviciu de știri naționale. Sfârșit.
- Da, dar asta nu încheie discuția, că... - Bună.
- La țanc.
- Ce se petrece? - Cine sunteți?
Sponsorul meu. De la "un serviciu de știri naționale".
- Jenny Widgeon, "Clic și derulează". - Cum anume?
- Ce-i aia? Ceva pe calculator? - Da, suntem un ziar online.
Deci "un serviciu de știri naționale". Nu vor să mă lase să particip.
Bun, trecem la fapte. Îmi place vesta.
În cam juma' de oră veți primi un ordin de restricție temporară
și o hotărâre preliminară de interzicere a desfășurării acestei competiții
până clarificăm întreaga problemă legală.
În plus, și asta ca notă personală, va fi un subiect pe cinste.
Cum îndrăzniți să furați concursul nostru ortografic?
- Cum ați zis? - Să furați!
Să fur? Acuma-s și hoț? Sunteți în bucluc și pentru defăimare.
Avocatul meu vă va contacta pe amândoi. Plecăm.
Dar înainte de a pleca, să vă văd cum le veți spune acelor bieți minunați copii
și atât de încurajatorilor lor părinți că n-au nicio șansă la concursul național,
ori ocazia de a-l întâlni pe marele om. Aia vreau să le văd, descurajarea.
Știu un tătic care va trebui să găsească un nou mod de a-și goli scrotul.
Agresorii și insultătorii, primii. Deschideți drumul. Sau intru eu primul?
- Hoțul cel prost. Deschid eu? - Nu te-a făcut nimeni prost.
Voi alegeți. Cât alegeți, eu voi arunca vreo două rugăciuni. Încotro-i Mecca?
- "Oleaginos". - Oleaginos?
- Oleaginos! - Oleaginos...
- Îmi spuneți vă rog definiția? - "Având natura sau calitatea uleiului",
sau "onctuos, unsuros, mieros".
- Oleaginos. - Oleaginos.
Conține rădăcina latină "oleo-", care înseamnă măslină?
O conține.
Oleaginos. Îmi spuneți partea de vorbire?
E un adjectiv. Nu-i așa?
Da.
- Se pronunță și altfel? - Nu!
Oleaginos.
O-L-E-A-G-I-N-O-S.
- Este corect! - L-ai nimerit!
Bună.
Ancombrant.
A-N-C-O-M-B-R-A-N-T.
- Este... - Corect!
- Corect. - Mulțumesc.
Mămicuțele, scoateți pernele de rezervă,
pizdele-astea mici vor număra lacrimi, nu oi deseară.
Cine urmează?
CUVINTE URÂTE
Traducerea: Reef
Te rog, nu acum.
- Guy, vreau mai mult. - Nu.
- De ce la vârsta de 40 de ani... - Mă lași?
Te-ai gândit să enervezi profesori, părinți și copii
forțându-ți intrarea într-un concurs pentru copii?
- Nu vezi că-ncerc să dorm? - Guy, măcar un răspuns pe etapă.
Am doar trei răspunsuri, tare anemice. E timpul pentru al patrulea.
Mă duc la baie. Cât lipsesc, vreau să-ți pui întrebarea:
Când se va încheia totul, va fi un articol de cinci întrebări
răsplată suficientă pentru opt săptămâni de camere de hotel plătite,
taxe de înscriere la etape de calificare, avarii la mașinile închiriate,
fără să pun costurile emoționale. Nu te ridici?
- Ce? Păi ai loc. - Iisuse... Hristoase!
Dacă mă lăsai la geam, nu trebuia să mă mut.
- Da... - Nu târî chestia aia pe mine.
E plină. Tocmai mi-ai spus că-i plină. N-o vreau pe mine.
Bună, sunt Chaitanya Chopra.
- Engleză-i aia? - Mă cheamă Chaitanya.
Felicitări.
- Pe dumneavoastră? - Nu...
- Cum vă cheamă? - Sucește-te...
- Eu merg la "Pana de Aur". - Bravo ție.
- Părinții mei sunt la clasa întâi. - Super.
Tata zice că la clasa a doua ți se călește caracterul.
- Incredibil. - Am fost și-n concursul de anul trecut.
V-am auzit zicând că și dvs. mergeți. Sunteți adultul care concurează, nu?
Am auzit de dumneavoastră. Cu ce cuvânt ați câștigat?
Nu știu.
Ce cuvânt ați zis pe litere de-ați câștigat regionalul și-ați ajuns aici?
Nu-mi amintesc, în pula mea! Tu vezi că-s cu ochii închiși?
- Eu cu "intelectualitate". - Marfă.
Hai, încercați. N-aveați cum să uitați, e un cuvânt atât de special...
A fost auto-felație, da?
- N-am mai auzit cuvântul ăla. - Mda.
- De la ce vine? - De la singurătate.
- Nu, n-are cum. - Ba are.
Știu că "auto" vine din greacă, înseamnă "pe sine", nu?
Felație, felație, felație...
E derivat din latinescul "fellare", care-nseamnă a suge?
Piciule... Femeia lângă care stau se știe tare bine la subiectul ăsta.
Întreab-o când se întoarce de la căcătoare.
Până atunci, de nu-ți sucești mâncătoarea de curry într-acolo
și-ți pui în pula mea curu' pe scaun, îi spun căpitanului că-ți ticăie ghiozdanul.
Atunci vei avea o problemă. Noapte bună.
Pana de Aur
Luați loc.
Bernice Deagan, directoarea concursului național de ortografie "Pana de Aur".
"Struțește".
Ce-a zis?
S-T-R-U-Ț-E-Ș-T-E, struțește.
Cuvântul cu care am câștigat eu.
Campioană națională în 1973.
- În caz că nu știai deja. - Nu știam.
- Tu știai? - Da.
Guy... Nu-mi placi.
- Uitați... - Liniște.
Când eram micuță, eram ultima aleasă la educație fizică. Uram sportul.
Poate asta, din fericire, m-a împins la sânul primitor al competiției ortografice,
a cărei directoare sunt de peste douăzeci de ani. Cum am reușit asta?
Muncit pe rupte, perseverență și categoric integritate.
Ce n-am făcut e să mă folosesc de trucuri abjecte așa cum ai făcut tu.
- Nu mă știi și nu știi de ce-s aici. - Ai vrea să-mi spui?
- Nu, mulțumesc. - Tu știi de ce-i aici?
- Încerc de săptămâni bune... - Bun atunci.
Indiferent ce țăcăneală ai venit să-ți rezolvi,
poate vreun test ortografic dureros printr-a cincea...
- Nu-i aia. - Nu-ntrebam.
Îți spun numai că nu ești la locul potrivit.
Ba, ăsta-i locul. Dar îți ies din drum peste trei zile.
Poate mai devreme.
Fiindcă oricât de isteț te crezi cu chichițele astea prin care te târăști,
precis nu ești nici pe jumătate ca cel mai slab ortografist al nostru.
Deci B-R-A-V-O, dle Trilby. Ai reușit.
Pe-aia o știu, e "bravo".
Până la propria-ți spânzurătoare. Lațul tău, bucură-te de el.
Te pot întreba ceva?
De ziua nevestei tale, o lași pe ea să-și înhame pula de cauciuc
sau e a ta 365 de zile pe an?
- E-a ta, nu? Nu-i dai tu drumul. - O zi bună!
- N-o dai tu la nimeni alta. - O zi bună!
- Îți mulțumesc foarte mult. - Îi poți mulțumi dlui dr. Bowman.
A fost foarte dezamăgit că nu ți-a putut atârna aia personal la gât.
O fi ocupat făcând ceva mai plăcut cu gâtul altui tip?
E în mijlocul unei sesiuni de pregătire media foarte importantă.
Nu știi că mica ta ispravă a nimerit în chiar primul an când televizăm concursul?
Ia stai... Asta-i o coincidență.
Nu te deranjează că mai multe milioane de oameni îți vor vedea eșecul?
Nu eu voi fi cel roșu la față, crede-mă. Nu-s aici pentru aia.
- Bine... - Bine.
Pe mai târziu.
Ți-am aranjat personal rezervarea la hotel.
- Pun pariu că nu ceva mișto. - Deloc!
Încântată de cunoștință.
Avusesem multe ocazii să încetez ce făceam, să iau o decizie bună.
Dar asta ar fi necesitat genul de lecții care nu fusesem vreodată învățat.
E o socializare la o-nghețată la 17:30.
- Vei merge? - Bun, deci nu...
S-ar putea să ajung târziu mult la aia.
- Foarte târziu. - Super târziu. Dar să ne vedem acolo.
- Cheia dvs., dle Trible. - Mulțumesc.
- Revin și cu a dvs., doamnă. - Nașpa. Ceau!
Țineți ușa!
Amândoi suntem la doi!
V-ați amintit cuvântul câștigător? Sunt Chaitanya, mai țineți minte?
- N-o pot lua de la capăt, Șaorma. - Chaitanya.
- Măcar cuvântul dvs. preferat. - Vorbesc serios, colega.
- N-aveți niciunul? - Nu, îmi pare rău.
Al meu e a subjuga. Sună atât de meseriaș, nu? A subjuga.
A sub-ju-ga. A subjuga.
- Care-i al dumneavoastră? - Poate fi "taci în pula mea"?
Păi alea-s patru cuvinte. O propoziție, de fapt.
Să zicem că sunteți pe o insulă pustie și apare o gorilă din junglă
și vă pune un pistol la cap și zice: "Hu-hu, zi-mi cuvântul tău preferat".
- Ce ați zice? - Futu-mi norocul!
- O gorilă c-un pistol? - Da, o gorilă c-un pistol.
- Și-i pe-o insulă pustie? - Stă chiar acolo.
Aș arunca nisip în fața maimuței, i-aș lua pistolul, te-aș prinde pe tine,
ți l-aș băga în gură și ți-aș spune să nu mai încerci să-mi intri în bucătărie.
- Iar propoziții. Terminăm mai târziu. - Pa-pa.
Ei, hai...
Din păcate, hotelul e ocupat complet.
- N-am nici baie. - Da...
Unde ar vrea hotelul să-mi pun pișatul și căcatul?
- Barman? - Da?
- Știi să faci una ca pe vremuri? - Sigur.
De fapt, fă două.
- N-ai mini-bar în cameră, nu? - M-au pus în debara.
Cred că regina concursului îți transmite un mesaj.
În fine.
Doamne...
O grămadă de părinți pe-aici.
Dă pe-afară de părinți.
Poftim.
- Unde-s părinții tăi? Mersi. - Jenny, vreau doar să beau în liniște.
Da? Și-ți pot da un mic sfat jurnalistic? Nu mai încerca atât de tare.
Am să-ți povestesc, stăm trei zile aici.
Deci, știi tu... E greu să vorbești când ești sufocat.
Ești un copil obraznic. Ce ține secrete de mămica lui.
Pe bune, nu ești nici juma' din cât era mama de lată, deci... sau este.
S-a eliberat un loc.
Nu vreau să vorbesc și nu vreau să beau, foarte serios. Ori pleci, ori o fac eu.
Sau ai putea rămâne.
- Ți-aș putea plăti iar cina. - Nu!
Ai putea elabora cele trei răspunsuri de doi bani de până acum.
- Deja știi prea multe. - Știu, oare?
Ia să vedem... Stai o clipă.
"Curcan sălbatic", "verde măsliniu" și "32A".
Băutura preferată, mărimea și culoarea sânilor sunt întrebări de primă întâlnire.
- Sau poate n-ai fost la vreuna de-alea? - Vrei să mă lași în pace?
- Te-am rugat de vreo patru, cinci ori. - Spune-mi de ce ești supărat pe lume.
Hai, du-te. Învârtindu-te. Te rog?
- "Învârtindu-te"? - Învârtindu-te.
Rade-o. Zboară.
Te-ai plictisit de expresia "și te fute"?
Fiindcă știu că nu-mi sugerezi să te las să mă fuți din nou.
În primul rând: "Să-ți fie de bine".
Dacă vrei să iau în considerare un nou "eveniment" cu tine, mă poți ruga frumos.
Și-n al doilea rând, merge și "du-te și te fute", dacă pe ăla îl preferi.
Îți sună ăla mai bine? Sau "învârtindu-te" e destul de binișor?
- Nu mă privi. - Cum?
- Nu mă privi. - Bun.
- A, da... Nu mă privi! - Bun....!
- Nu mă privi. - Tu te holbezi, în pula mea.
- E cam de groază. - Da, da...
- Nu mă privi. NU MĂ PRIVI! - Bun.
Nu mă privi. Acum tre' s-o iau de la cap.
- Înțeleg. - Scuze.
- S-a pierdut! - Bun...
S-a pierdut. Ne-ar putea lua toată noaptea.
- Ia-o treptat. - Bun.
- Urcă muntele... - Da.
- Da, da... - Merge? Un picior, apoi altul...
Bun, acum marș... Acum marș.
- Cine vrea să alerge? - NU MĂ PRIVI! Vrei să te iau de coaie?
- Vrei să-ți vâr degetu-n cur? - TACI ÎN PULA MEA!
Nu mă privi!
- A doua oară; să-mi fie rușine mie. - Și eu m-am simțit bine. Mersi.
Deci dacă-mi tre'e prosop curat dimineață, să-mi trec numele pe asta?
Bun, păi... Ne vedem mâine.
- Da, în fine. - Pa.
Dacă ai fi cu toți boii acasă, nu ți-ai lăsa chi...
Scuze că vă deranjez, dar doamna a spus că nu v-ați culcat încă.
Mă ajutați să deschid borcanul acesta cu covrigi?
Ce cameră mică...
Vreți să mă ajutați? N-am mâncat nimic toată seara.
Învățam cuvinte din greu și am ratat programul de servire în cameră,
iar acest borcan e prea greu de deschis pentru mine.
Îl deschideți acum sau mi l-ați luat?
Grozav. Mersi.
Mă întrebam, de asemenea, dacă vreți să fiți prietenul meu?
De ce-aș vrea să fiu prieten cu unu' de nouă ani?
Zece, dar... Bine, e-n regulă.
Mă gândeam că ar fi amuzant să învățăm împreună pentru mâine.
Să bem răcoritoare din mini-bar și chestii.
- Ai un mini-bar acolo? - Am.
Cum e cu maică-ta și ta-tu?
Tata crede că trebuie să învăț să mă descurc singur.
Iar aia înseamnă să stau în propria cameră de hotel weekendul acesta.
Deci tu stai într-o cameră pe-aici, nu?
El stă la un hotel mai de fițe la câteva străzi depărtare.
De treabă, tipul.
E cam super. Apuc să sar în pat cât de mult vreau.
Dar seara asta le-am încurcat și am ratat servirea la cameră.
- Ți-ai botezat biblioraftul? - Da. "Todd".
Are în el toate cuvintele pe care le-am memorizat vreodată. Și originile lor.
Todd e cheia mea spre succes.
Cred că am petrecut cu Todd mai multe ore și decât cu părinții mei.
E meseriaș și isteț, iar de-aia l-am botezat "Todd".
Nu, e chiar logic.
- V-ați descoperit cuvântul preferat? - Nu, sigur nu.
- E cuvântul cu "P"? - E pe listă.
- Fiindcă-l spuneți des. - Toți ar trebui.
Nu și eu. Tata spune cuvinte urâte.
Și tatăl dumneavoastră?
Nu l-am cunoscut. Dar mama spunea cuvinte urâte la greu.
Poți spune și tu cuvinte urâte, ce te doare-n cur?
- N-ar trebui. - De ce nu?
Spune ce-ți vine. Nu-i mare efort. Încearcă unul.
Mă simt exact contrar cuvintelor urâte acum.
Zi odată ceva urât, pocăitu' pulii.
- "Te fut în gură"!? - Super! Perfect. De mare efect.
- Ți-a izbucnit sufletu-n flăcări? Nu. - Nu. Sunt bine.
Ești un ciudățel, știi asta?
Auziți?
E dimineață. Ați adormit aseară și m-am temut să vă trezesc.
- Acuși apare tata. Ar trebui să plecați. - Bun.
Ai dormit bine, pulă bleagă?
- Ce vrei să știi pentru dimineața asta? - Nimic, dacă nu-i foarte important.
Vei fi așezat lângă Braden Aftergood. E de viță ortograficească.
- Consideră-mă avertizat. - Bun, fiindcă-i meseriaș.
- Oare? - Da.
- Le zice perfect pe litere? - Mi-am lăsat desuul la tine aseară?
De fapt, ți... nu știu.
Vrei te rog să cauți? Am adus doar trei perechi.
L-aș fi văzut probabil, Jenny. Camera mea n-are chiuvetă, duș sau budă.
- Unu la zero pentru Deagan... - Mă poți pune și pe mine pe tabelă.
Evident, dacă mi-aș putea da seama cum să fiu mai puțin încăpățânat,
modul corect de a rezolva lucrurile ar fi mai ușor de văzut.
Geam, geam! Acolo.
Pana de Aur
Destul de impresionant.
- Lume bună, în direct în cinci minute. - Cinci minute.
- Presa? "Clic și derulează"? - Da.
Da, înțeleg. Poftim lista aleatoare pentru runda asta.
Fă-mi hatârul și ar-ti-cu-lea-ză anul ăsta.
Ia te uită cine-a sosit.
Agaț-o de-un scaun, ceva? Mersi.
- Baftă. - Sunt concurent, amice.
Ce mai faci?
- Guy! - Ia uite cine-i aici. Salut.
Unde-s eu? Aici îs eu? Pardon.
Televiziunea publică națională prezintă...
Concursul Național de Ortografie "Pana de Aur"
Bun-venit la cel de-al 111-lea Concurs Anual Național de Ortografie Pana de Aur.
Sunt Pete Fowler, în direct din istoricul Auditoriu Figeroa,
aici, în însoritul Los Angeles, California.
Este primul an în care "Pana de Aur" se teledifuzează la nivel național
și nu puteam găsi un căpitan mai bun pentru această călătorie inaugurală
decât chiar președintele Institutului Penei...
Bun-venit la competiția dvs., dle prof. William Bowman,
sau să vă spun: dle dr. Bowman.
Depinde dacă ești bolnav ori derutat. Altfel, doar "Bill".
Atunci să pornim. Îi avem pe toți cei 50 de concurenți și suntem gata să începem.
Prima concurentă este Ling Quan.
Ling spune că atunci când va fi mare, ar vrea să fie Președinta Statelor Unite,
urmând a fi al patrulea concurent cu această performanță, nu-i așa?
Așa ar fi. Mult succes, Ling.
- "Dactilogramă". - Dactilogramă...?
- Dactilogramă. - Dactilogramă...
"Dac-tilogramă"!
Îmi spuneți vă rog definiția?
O amprentă digitală.
Dactilogramă...
Îmi spuneți vă rog originea?
Din combinația grecească "dactylos"...
Io-s Guy. Iar tu ești Braden, nu? Braden Aftergood?
- N-ar trebui să vorbesc cu tine. - De ce nu?
Fiindcă a zis tata că ești probabil vreun vagabond șomer
ce-ncearcă să fure banii din premiul care mi se cuvine mie. Și că ești un trișor.
Dactilogramă...
- Așa a zis, zici? - Așa.
Este substantiv.
Dactilogramă...
Îi spui tatălui tău că nu-l socot vinovat că-i așa supărat.
Și apoi mai îmi faci un serviciu? Îi poți da ăștia mamei tale?
I-a lăsat în camera mea aseară.
I-aș da eu, dar cu taică-tău în starea în care e, nu vreau să pun paie pe foc.
Știi ce vreau să zic?
Succes prin divorțul ăla, frățioare, devin tare urâte.
Despre ce tot vorbești?
Vorbesc despre un mariaj probabil foarte disfuncțional.
Mă bucur că i-am fost ei alături. E doar un instinct animalic, știi?
Nu se poate înfrâna, e om și ea, da? Și a fost tare dulce, să știi asta.
Mă îmbrățișa după... Faină femeie.
- Este corect. - I-auzi!
Tu urmezi, bărbate.
Dârză, inteligentă... Are votul meu.
Urmează probabil unul dintre cei mai de seamă concurenți, Braden Aftergood.
Asta-mi aduce aminte de primul meu concurs de ortografie.
Aveam căpăcelul meu norocos în buzunar. Se pare că el are o batistuță norocoasă.
"Nocturnal".
Scuze... definiție?
Care se desfășoară noaptea, în timpul nopții.
Nocturnal... Îl puteți folosi într-o propoziție?
"Pisica nocturnală a străzii a ținut treaz cartierul toată noaptea"
"stând pe un gard și mieunând la mulții ei pețitori".
Nocturnal....
Așa... "Nocturnal".
N-O-C-T-U-R-I...
N-A-L. Nocturnal.
Doamne...
- Revin imediat. - Avem prima eliminare din concurs.
Da, și încă surprinzător de devreme.
Urmează dl Guy Trilby. Are 40 de ani, locuiește în Columbus, Ohio.
E clar că dl Trilby a găsit o portiță în regulile de organizare și o exploatează.
Nu e nevoie să precizăm că e dincolo de "din nefericire".
Colectivul nostru face toate eforturile necesare pentru a îndrepta situația
pentru competițiile din anii ce urmează.
Cu aceste precizări, continuăm concursul cu însuși Guy Trilby.
Rândul meu.
"Frabjous". (Cuvânt inventat de Lewis Carroll)
F-R-A-B-J-O-U-S.
Este corect.
Mulțumesc, ajunge. Ascultați...
Facem tot ce putem pentru a găsi o soluție fericită la această situație.
Nu vă e jenă? Intră în istorie drept cel mai ridicol concurs din toate timpurile.
Și doar din vina voastră. E un om mare!
Știți câți bani am cheltuit cu blestemații de meditatori?
- Mulți, precis. - O grămadă!
- Ăsta-i nebun. - Da, este.
Păi dregeți-o. Jur pe viața copilului meu, cu Dumnezeu drept martor,
că-i ultimul an când mai sunteți directoare!
Amenințările nu sunt necesare. Acum, de-ați vrea să-mi ieșiți din birou,
vă asigur că problema e pe mâini foarte capabile.
Nu uitați că dl Trilby nu are disciplina și practica pe care le au copiii voștri.
A trecut doar de prima rundă.
Dar eu și dl dr. Bowman suntem extrem de încrezători că nu ajunge mai departe.
Și jur și eu pe viețile copiilor voștri:
dacă ajunge în runda finală, voi demisiona ca director imediat.
O zi bună!
Trec la dușul tău imediat ce-și face efectul.
Hai să te-ntreb ceva.
Care-i semnificația gramaticală a propoziției:
"De ce-ai fugi de furnicile de foc"?
- E vreun test? - Nu, e o în...
Mă întrebam care e semnificația gramaticală a propoziției.
- "De ce-ai fugi de furnicile de foc?" - Da.
Păi are toate vocalele. De la "u" la "a".
- Da, de-a-ndoaselea. - Probabil e simplu, pentru o propoziție.
De era un cuvânt care să conțină toate vocalele, în ordine alfabetică...
- "Amețitorul". - Băi să fie!
- L-am nimerit? - Ești genial.
- Mai bagă. - Ești un geniu.
Astea-s din teste pentru genii. Ți-am găsit foaia matricolă, Guy Trilby.
Dirigu' dintr-a opta a scris o observație pe dosar chiar înainte ca tu să te lași,
zicând că dai semne că ai fi un geniu. Mă aștepta poștașul când am ajuns aici.
- Ți-am zis că sunt bună. - Dl Leavenworth. Ce pulă de om...
Îmi zice că-s un ratat inutil și apoi scrie-n secret cum că aș fi isteț?
Mă bucur că i-am furat bicicleta și i-am ras pisica.
N-ai avut ocazia să strălucești la școala aia.
- N-ai avut ocazia să realizezi... - Cine n-a avut o copilărie de căcat?
Tata nu era prin zonă, faze de-astea. N-ai patinat prin propria adolescență?
- Unde era taică-tău? - Nu știu.
- Ai prins ceva, unde ți-e pixul? - Poate era genial - sau poate maică-ta!
Se zice că uneori genialitatea și memoria fotografică se moștenesc.
Nu de la mama. Ea ura tot ce avea de-a face cu educația.
Odată, mic fiind, am vrut să mă bag la faza locală de ortografie, ironic,
iar ea mi-a ars dicționarul preferat.
De-aia ești aici?
Ocazia de a face ceva ce n-ai putut să faci cât încă mai era vie?
Ai intrat în starea de interviu, haide...
Nu putem avea o discuție normală fără să o transformi în interviu.
- Sunt reporter. - Păi nu poți doar să vorbești?
Să știi că ai fixații, Guy Trilby.
Ești și psiholog? Peste reporter? Cum le vei fi îngrămădit pe toate?
Tu ești aia cu fixații. Tre' să fii legată la ochi să te termini - aia-i fixație.
Nu-ți face griji cu aia, Guy, că aia n-are să se mai întâmple.
- Super. - Da, super.
Promiți?
Nu te-aș mai lăsa pe lângă vaginul meu nici să-mi dai un milion de dolari.
- Nu mă privi! - Da, bine...
Mai taci, vocea ta ucide pula sculată.
- Îmi pare rău. Încerc să scap de asta. - Bun. Chiar îți pare rău!
- Generos din partea ta. - Suntem în regulă?
Ia stai. Asta ar putea face totul mai ușor, ia stai...
- Acu' stai așa. - E mai ușor, nu?
"Nu mă privi", m-am prins. M-am prins: "Nu mă privi"!
Te-ai închis pe din afară?
Mă-ntrebam dacă vrei ceva alimentație pentru hiperfagia ta. Mi-e foame.
Mi-e cam foame acum și mie. Sigur, hai s-o facem.
Nu pot să cred că nu găsești un alt pre-masturbagiu cu care să te joci.
Locul ăsta-i plin de de-ăia.
Știi, poți învăța pentru concursul de ortografie oriunde.
Mulțumesc. Așa să fie?
Încearcă să spui pe litere "Rigatoni" fără să te uiți.
Nu vreau. Nu trebuie să învăț. Dar tu trebuie.
Fiindcă te voi căsăpi ca pe o vacă sfântă.
- Nu totul se reduce la a câștiga. - Corect, și tranșarea are farmecul ei.
În cazul meu e vorba de distracție.
Probabil meriți ceva mai bun de-atât.
Scuze... Sunt mama unuia dintre concurenții de aici.
Așa.
Ce faci tu e o insultă la adresa fiecărui copil onest
care a muncit din greu pentru a ajunge aici.
Inclusiv a fiului meu.
Și eu am muncit din greu să ajung aici, doamnă, și mă încadrez în reguli.
Ești un cur-coclit, atâta-tot.
- E un copil de față. - Da.
Și sunt convinsă că a auzit altele mai urâte de la tine.
Eu nu vorbesc așa în fața lui.
- Așa să fie...? - Da, așa este!
Așa că ia-ți gura spurcată, mergi de-ți găsește muistul de fiu preadolescent,
îndeasă-l înapoi în vaginul ăla bătrân și dezumflat ca o șosetă de lână
și marș-napoi în căcatul de sătuc din care-ați răsărit. Faci asta pentru mine?
Ca trompa de elefant, pun pariu.
Gri și umflat.
- Noapte bună. - Ziua bună.
Mulțumesc.
Mamele! S-o ștergem din restaurantul ăsta, e cam deprimant, nu crezi?
Tata nu-mi dă voie să părăsesc deloc hotelul.
Păi tati nu-i aici și-mi pare a fi cam cur-coclit, deci hai să n-ascultăm de el.
Hai să-ți găsim ceva distracție adevărată. Pe ușa laterală.
Homari
- Mă bucur că eram în oraș când ai sunat. - Arăți tare, tare bine.
Mulțumesc, am renunțat la zahăr. Dezintoxicare...
Te simți la fel de bine cum arăți? Ești fericit? Cum e viața de agent federal?
Să știi că nu la fel de distractivă cum era, da.
Îmi cam lipsești tu, scotocind pe unde n-ar trebui.
- Da, da... - Poftim.
O verificare a istoricului unui anume Guy Trilby.
Mulțumesc.
E pentru un articol, sau ceva?
Ceva bun?
Ai făcut verificarea tu însuți?
Normal, cine răsplătește un serviciu prin delegare? Eu am făcut-o.
- E incredibil. Mulțumesc mult. - Da.
Și... asta-i tot?
Da, e... nemaipomenit.
Ce ușurare. Îmi atârna deasupra capului de ani de zile și...
Sunt genul de om care vrea să se știe fără datorii.
- Păi poți să te consideri... - Da.
- Liber și ușurat. - Mă așteptam să mă pui la mai mult.
- Pare că nu-i suficient... - Nu!
Că tu mi-ai scăpat pielea, știi bine. Cariera.
- Parcă aș scăpa cam prea ușor. - Nu!
- Doar tu mi-ai făcut una țapănă. - Nu, suntem chit.
Nu mai vrei nimic în schimb?
Nu vrei ceva...
"Țapăn"...
În schimb.
Nu.
- Știi expresia "limbile nu se pun"... - Mulțumesc mult.
E tare folosită.
Nu-s grozavi cartofii ăștia?
- N-aveam dreptate cu chili-ul? - Îmi place.
Vei vrea să bagi mai ușor, Swami, parc-ai intrat în curul cui nu trebuie.
Nostim.
Tu arăți ca unul care-a făcut caca-n chiloți,
apoi i-ai folosit ca mască la un jaf de bancă.
Apoi ți-ai scos chiloții de pe cap și ai uitat să te speli pe față.
N-ar trebui să insulți oamenii, nu te pricepi la asta.
Răcoritoarea asta e atât de delicioasă.
Eu aș zice "suc" direct, altfel ai putea sfârși violat.
Îmi place să te am ca prieten.
Mersi. Deși nu sunt prietenul tău, ai tu prieteni, eu am de patru ori anii tăi.
Chiar nu am niciun prieten.
Credeam că dacă-s bun la ortografie o să-mi găsesc prieteni,
dar copiii râd și mai mult de mine.
- Păi cui îi trebuie, îl ai pe Todd, nu? - Și poate și pe tine, da?
Nu, frățioare, eu sunt pe cont propriu.
Mereu la fel. Mama mă ținea tot într-o fugă, să scape de chirie.
Nu prea am apucat să-mi fac prieteni, deci...
Dar e bine, nu-i nimic. Vei fi-n regulă.
Ce-i aia?
"Am împrumutat-o" când "ai împrumutat" homarul.
Nu mai spune... Dă s-o văd.
Ți se fac lipicioase degetele când te pilești bine.
Îs bune jucăriile când n-ai alți copii cu care să te joci.
Așa e.
Care era jucăria ta preferată când erai copil?
Mi-a plăcut cândva o mașinuță. Cam ca asta.
Una amărâtă, alb-negru, de poliție. N-o mai lăsam din buzunar.
Am pierdut-o într-o seară, cred. Trebuie că am scăpat-o, sau ceva și...
N-am mai văzut-o de atunci.
Avea un mic girofar chiar deasupra. Acolo, ca o bășică mică.
Urmărind băieții răi...
Așa, deci ești un mic hoț și n-ai niciun prieten. Cam un adevărat ratat.
Dar precis te ții de fuste, nu? Compensezi la capitolul femei?
Nu.
N-ai prietenă? Nu găsești și tu o mică...
"Puicuță tikka" care să-ți facă piticul să tresară?
Nu. Dar când îmi iau una, va fi o fată cu sfârcuri.
Da? Păi norocul tău, toate au sfârcuri, frățioare.
Nu toate fetele au sfârcuri.
- Ba au. - Ba n-au.
- Pe cuvânt, frăție: au. - Ba n-au.
- Bun. Nu știu cum de mi-a scăpat aia. - Te uiți la bluzele lor.
La unele poți vedea micile sfârcuri. Ieșind prin bluze. La altele, nimic.
Înțeleg... M-am prins. Stai rău, frățioare.
Știi ce? Am să-ți fac un serviciu. Vino.
Plecăm. Ai terminat aici?
- Unde mergem? - Hai și gata. Mergem.
Dacă era prin zonă tata, e ceva ce aș fi vrut să facă el pentru mine.
Sper că nu-i vreun exercițiu fizic. Sper că-i o înghețată.
- Da... nu-i. - Merge un desert după chili-ul ăla.
Fără înghețată, frățioare.
"Vagabondule milionar", ea-i Marțipan. Marțipan, "Vagabondul".
- Bună. - Ziceai că are 16 ani.
Da, 16. Are probleme de retenție hidro- tiroidiană. Îl mai știi pe Gary Coleman?
Dumnezeu să-i odihnească comicul suflețel.
Amin, bun, s-o facem. Chaiwalla, tot ce pot spune e: "Să-ți fie de bine".
- Pentru ce? - Bagă!
3, 4, 5, 6, 7, 8...
- Nouă... - Scutură-i.
Zece.
Frumos...?
Bine, este?
- Fără bacșiș... - Fără bacșiș.
Javră!
Nu mi-i cere pe ultimii zece, Marțipan, și-apoi vrei și bacșiș. Iaca bacșiș.
Pa, scumpi. Succes cu glandele și alea.
Mulțumim. N-a fost bine...?
Mi-a plăcut tipa. Mai am vreo doi para, vrei acum înghețata?
Mă fut în înghețată, cât costă să-i ating?
Știu și eu... Pe unde s-a dus? A făcut dreapta? Hai s-o-ntrebăm.
Marțipan!
O fi, dar cred că la vârsta ta ar trebui să ai măcar un dolar în buzunar.
Și dac-aveai, aia ar fi făcut toată diferența, te-alegeai cu ceva piele.
Dar tot a fost cel mai bun moment al vieții mele. Suntem prieteni acum?
Cât de meseriaș...!
Mi-ar plăcea să-ți rezervi puțin timp personal pentru mine după runda de azi.
Dacă nu te deranjează.
Zici că vrei să treci pe la mine să ne futem iar?
- Nu, nu asta... - Vrei să-ți cauți chiloții?
Dă-mi zece minute și gata.
Guy. Vreau să-ți dau ceva până să-nceapă runda.
Puțină albire și-o piesă lego, și iată-ți mașinuța.
- Mersi, frățioare. - Dar tot am să ți-o frec de nu te vezi.
Nu cred că trebuie să zici aia.
- Ba da. - Nu, nu.
- Zi "că-mi faci curu' praf". - Bun.
- Aia! - Bine, bine.
- Ne vedem acolo. - Ne vedem acolo.
- Ce-a fost aia? - Habar n-am, copiii-s ciudați.
Gata în 5, 4, 3, 2...
Bun-venit, America, la a doua rundă Concursului de Ortografie "Pana de Aur".
Suntem în punctul la care, din păcate, mulți deja au plecat acasă.
Dar spiritul de luptă rămâne pentru cei care au supraviețuit,
iar numărul lor e de treizeci, treizeci viteji hotărâți să...
Iată cuvintele acestei runde. Să nu uităm că proba e-n engleză, nu în bâiguială!
"Rapsodia".
Rapsodia...
Joyce?
Mă-ntreb dacă ți-ai pierdut... E un fel de agrafă sau ceva acolo.
- Unde? - Sub scaunul ăla, n-o vezi?
Sigur nu-i a mea. N-aș vrea să pierzi ceva ce te-ar costa... iac-așa.
Arunc-o privire.
Comportamentul meu era cel puțin ridicol.
Sunt incredibil de norocos că nu m-au omorât părinții în bătaie...
- Nu-i nimic acolo. - Bun, se poate.
...Sau copiii lor.
Acum chiar nu mai contează... Vreau să te pregătești să devii super-fericită.
- Ne-așteaptă o mare sărbătorire. - Ce tot spui acolo?
Se pare că... Prietenul tău... A venit în sfârșit în vizită.
- Prietenul meu...? - Da. Cineva-i de azi femeie.
Nu înțeleg ce-mi spui.
Când te-ai ridicat... Ți-am văzut...
- Maturitatea. - "Maturitatea"...?
Felicitări. Trebuie că vibrezi. E așa emoționant...
Dar poți sărbători mai târziu. Acum ai un concurs de câștigat, cuvinte de despărțit.
Chiar dacă situația ta nu-i foarte fotogenică, la naiba cu ei!
Te duci acolo și câștigi concursul. Iei ce-i al tău.
Ai un drum lung până să excelezi, din păcate, doar trebuie să mergi acolo...
- Este corect. - Urmează Joyce Sacks. Vine din...
Știu, știu. Doamne, atâta lume se uită, și-aș vrea să am măcar o haină să-ți dau,
dar n-am, așa că vreau să te gândești că n-ai pantaloni deschiși la culoare,
nu-s deschiși la culoare. Repetă-ți asta întruna.
- Concurentul 1124. - Tu ești. "Nu-s deschiși la culoare".
- Poți s-o faci. - Concurentul 1124.
1124.
Clar un caz de trac de scenă ce mustește pe rândul din spate.
Scumpo?
- Scumpo... - Nu pot, mama.
Au, fetița...
- N-o pot face. - Se-nțelege. Pare a curge ca lumea.
Concurent 1124, trebuie să vii la microfon acum, sau ești descalificat.
Încearcă să mergi cu tot cu scaun, apuci de ambele părți și faci...
N-o pot face!
S-a dus. A ieșit... A ajuns până aici, totuși.
E clar că presiunea a fost prea mare pentru ea... Sper că va fi bine.
Da, păi competiția chiar creează o selecție naturală, nu-i așa?
Tăierea celor slabi, ca cei puternici să crească.
Ce dur, e dur.
Să ajungă la cer.
Va fi-n regulă.
O, Doamne...
Ăla-i cuvântul meu? Sunt două cuvinte.
Ă...
"Ă" e cuvântul sau ghicim ce urmează?
Ce se petrece?
"Floccinaucinihilipilification" ("Neimportant").
(Al doilea cuvânt ca lungime în l. engleză)
Doamne-sfinte, cuvântul ăla-i mai lung ca cele mai multe propoziții.
- Îl mai repetați o dată, vă rog? - "Floccinaucini"...
Ca profesor de lingvistică, vă pot spune cu toată convingerea
că un adevărat pasionat de ortografie nici n-ar tresări la așa o provocare.
F-L-O-C-C...
I-N-A-U...
C-I-N-I-H-I-L-I...
P-I-L-I-F-I-C-A-T-I-O-N.
Corect!
"Nuga".
N-U-G-A. Nuga.
"Incrimina".
"Antidisestablishmentarianism" (Antidesecularizare).
A-N-T-I-D-I-S-E-S-T-A-B-L-I...
S-H-M-E-N-T-A-R-I-A-N-I-S-M.
Corect.
"Asterisc".
"Meticulos"... "Conjectură"...
- "Încăpățânat". - Î-N-C-Ă-P-Ă-Ț-Â-N-A-T.
Corect.
"Sauerkraut" (Varză acră).
"Imunoelectroforeză".
I-M-U-N-O-E-L-E-C-T-R-O-F-O-R-E-Z-Ă
Este corect.
Evident că nu voi demisiona, asta ar lăsa concursul...
- Băi, să-mi fut! - Vă rog, știu ce am zis!
Este o... dacă ați vrea... Da, sunt cea mai calificată pentru post.
- Pardon. - Da!
Tocmai am finalizat analiza standard a concursului.
Guy Trilby n-a primit acele cuvinte din greșeală.
Se pare că lista de cuvinte aleatoare a fost intenționat manipulată de dvs.
Ați măsluit asta.
Iar eu nu pot îngădui cu bună știință ca un asemenea abuz de pe poziția dvs.
să treacă neobservat.
- Iar asta nici măcar nu l-a oprit. - Adevărat, dar nu asta-i problema, este?
O fi el antipatic, dar este un concurent, indiferent cum.
Iar toți concurenții merită o șansă corectă.
Și nici măcar nu l-a oprit, fir-ar!
Ești terminată. Am "articulat" asta destul de clar?
Dle Trilby... Aveți un mesaj.
Mulțumesc.
Aveți un iaz cu rățuște, deci?
- Ați vrut să mă vedeți, dle dr. Bowman? - Da, vreau, dle Trilby.
Îți plac rațele?
Sunt în regulă pe o tavă.
Știi, multe am mai tras și eu... când eram mai tânăr.
Amestecam cocteilul vieții tare energic, dacă dorești.
M-aș avânta a spune că nu numai o dată...
M-am aflat lângă prăpăstii cu greșeli schimbătoare de viață.
De fiecare dată, fără niciun fel de călăuzire părintească, am reușit să...
Mă opresc, să mă-ntorc, să mă depărtez.
Iată-mă astăzi aici...
Am respectul oamenilor, admirația lor...
Am control peste una dintre cele mai respectate instituții din țară.
De nu reușeam să identific câte un amenințător abis,
aș fi într-o poziție foarte diferită astăzi.
Dle Trilby. Nu știu, nici măcar nu-mi pasă
de ce ai ales să te așezi pe marginea aceasta.
Dar te pot asigura...
Mai fă un pas...
Și viața-ți va deveni și mai încercată decât sunt convins că deja este.
Frumoasă amenințare. Aia e?
E o anticipare sigură. Ratații ratează, dle Trilby.
Și aia-s eu, nu? Aia-s eu, un ratat?
Păi... cine măcăne ca ele și merge ca ele...
Cum i-ai zice?
Tare frumos.
Ca să știți: n-am venit să ratez. Și nu voi rata.
În jocul pe care-l joc, sunt acum mult în față.
Fie că știți, fie că nu, deci...
Mersi de vizita de control.
Bine, Guy!
- Ai o clipă, că am chestia aia... - Nu.
- ...de discutat cu tine. - Îmi pare rău.
Am cam terminat pe ziua de azi, am să...
Las cadoul ăsta la copil și apoi trag pe dreapta.
I-ai cumpărat un cadou? Și-a găsit Grinch-ul Cindy Lou Hoo-a?
- E din Dr. Seuss. - M-am prins. Nu, e doar un...
- Ceva porno și ceva înghețată. - Moș Crăciun ar fi mândru.
- Mă lași să intru? - Hai cu mine la un pahar.
- Nu. - E important.
Pariu că nu-i.
Când cea cu care te culci zice c-ar vrea să-ți vorbească, simulează măcar.
Păi... m-am trezit cumva cu zece ani mai târziu și suntem căsătoriți deja? Te rog.
Nu te amăgi singur. Aveam ceva important de discutat.
- Pulă! - Scuze.
- Noapte bună. - Pulă mică nenorocită.
N-a fost nimic, tată. M-a dus aseară să văd prin zonă.
- Ceva ce tu n-ai făcut, apropo. - Chaita, rămâi concentrat.
Omul ăsta e dușmanul tău. Ține-l aproape, dar nu uita asta.
Adu-ți aminte de Donnie Brasco. Vrei să câștigi?
- Vrei? - Da.
Atunci ține-l de prieten, să nu poată suporta să te bată.
Tată, cunosc planul.
Te prefaci că-mi ești prieten doar pentru a-ncerca să câștigi?
- Ce? Nu, nu! - "Nu, nu"?
Tocmai te-am auzit din ușă vorbind cu taică-tău.
- Să ne calmăm. - Mâncă căcat, amice, că te pocnesc, da?
Pulă mică. Nu pot să cred că am fost doar ținta ta.
- A fost ideea tatei, da? - Nici gând, n-a fost, mincinosule.
- Te credea cea mai mare amenințare. - Super.
- Și erai. - Da.
- Chiar îmi place de el, tată. - Îmi faci greață, știi asta?
Nu mai fac după plan de-acum. Fac doar pe prietenul.
- Fiindcă acum suntem. - Nu, nu suntem.
- Nu știam că vom deveni. - Serios? Parcă nu câștigatul era totul.
- Nu mai e totul, nu de-acum. - Ba așa pare. Ești un mincinos.
Guy, tu mi-ai arătat primii mei sâni.
- Ce-a spus...? - O altă minciună. E fabrică de minciuni.
- Te rog, Guy! - Mă rogi ce?
Tata va fi atât de dezamăgit de mine dacă pierd. Nu vreau asta.
Păi, ghinion. Acum va trebui să încerci să mă bați, nu?
Și ia-ți asta înapoi.
Alo?
Bună, Chaitanya. Ingrid, de la recepție. A sunat tatăl tău, trece cu mașina.
Dacă ești la intrare într-un minut, te duce la o-nghețată.
Serios?
GUY!!!
- TODD -
GUY!!!
- 112 Los Angeles. - Alo?
- Aveți o urgență? - Da, am o urgență.
Care e natura și locul urgenței dvs.?
Trimiteți imediat poliția la Hotelul Vizuina Sportivilor, vă rog.
Care-i problema?
Am văzut un bărbat târând o adolescentă în camera lui, țipa după ajutor.
Dar de cum s-a închis ușa, țipetele brusc au încetat.
Deschide, poliția!
Ce-ncerci să-mi faci, javră mică?
Încă o are acolo. Deschide imediat!
Țin-te de țâțe! Vine băiatu'...
Intră, futu-i! Sparge ușa!
- Jigodia aia mică... - Măcar n-au deschis dosar.
Le deschid eu în pula mea dosar. Aproape mi-au zdrobit moaca!
Guy, trebuie să discutăm. Nu-mi pasă cât de jeg ești cu mine, ți-o spun chiar acum.
Am făcut ceva săpături... Vrei să te oprești o secundă?
- Iisuse, eu sunt cam tot ce ai. - Putem vorbi din mers.
Care-i baiu'?
Am aflat cine-i tatăl tău.
A, bun.
Bravo ție. Nu ești așa slab reporter cum te credeam.
Dar ți-a luat cam mult, n-ai zice? Era la vedere.
- Deci asta urmărești? - Da.
Acum vreo două luni, în ziua morții, mama mi-a spus în sfârșit cine e.
Și unde e, și...
Și...
M-a scos din sărite, evident, așa că... Iată-mă.
Era un comis-voiajor de enciclopedii în trecere, iar ea era chelneriță...
La un restaurant. Și a...
A rămas gravidă, i-a spus și el a șters-o.
- Și gata? Nu s-a mai întors? - Nu.
- N-a sunat niciodată? - Nimic.
- Deci n-are idee cine ești? - Habar n-are. Dar va avea.
De-ndată ce-l fac de râs cu tot cu prețiosul lui concurs,
Bill Bowman nu va mai uita niciodată cine sunt.
Și ăsta-i cel mai mic lucru pe care un fiu îl poate aștepta de la tatăl lui, nu?
Mă rog... Bună săpătură. Ai parcat aici?
Dle dr. Bowman, demisia dnei director Deagan a fost dificilă și pentru dvs.
- Comentarii? - A slujit competiția vreme de mulți ani.
E o tragedie că uzarea integrității acestei competiții a atins și postul ei.
Sper acum că vom putea încheia fără și mai multe victime.
Profundă afirmație. Și acum să începem runda finală.
Au mai rămas zece concurenți. Primul, Eric Tai din Sorwood, Wisconsin.
- "Am să ți-o frec". - Eu te termin, în pula mea.
- "Incipient". - Incipient.
- Îmi spuneți definiția, vă rog. - Nu încă terminat ori complet dezvoltat.
Cu cât mă apropiam mai mult de final, cu atât mă gândeam mai mult la scop.
Și cu atât mai mult mă gândeam la victorie.
I-N-C-I-P-I-E-N-T Incipient.
Este corect.
Și încă odată se apropie de microfon Chaitanya Chopra.
A fost aici anul trecut și speră că acum va ajunge până la linia de final.
Are tovarăși în aceeași speranță.
- "Tmeză". - Tmeză.
Definiție?
"În gramatică și retorică, separarea părților unui cuvânt compus",
"acum făcută în general pentru efect comic, cum ar fi abso-fir-ar-lut".
- Are originea în grecescul "tăiere"? - Da.
Tmeză.
T...
- M-E-Z-Ă. Tmeză. - Este corect.
Liniște în sală.
Dl Trilby și-a primit cu siguranță porția de huiduială anul acesta.
- O altă premieră a acestui an. - Mulțumim. Continuăm.
"Slubberdegullion" (Om de nimic).
- Slubberdegullion? - Slubberdegullion!
- Perfect! - S...
Știu definiția ăluia. "Un coate-goale mizerabil".
Exact ca tine, domnule.
- Trebuia să aud asta? - Da, trebuia. Fiindcă asta ești.
Vă rog, doamnă. Sau va trebui să vă cer să plecați.
Va trebui să-mi cereți mie să plec? Ar trebui să-i cereți lui să plece!
- Ușurel. - Vă rog, domnilor.
- Mie-mi zici "ușurel"? - Da, încercăm să ținem un concurs aici.
- Acu' aduceți poliția. - Vă rog, doamnă.
Nu, nu. I-a spus băiețelului meu "muist" și nu voi repeta ce-a zis de vaginul meu.
- Spuneți adio acum, doamnă. - Nu vreau, va trebui să mă duci pe sus.
Nu, am să stau aici. Va trebui să vă chinuiți cu mine, muiștilor.
Fiindcă eu am un vagin frumos, tânăr și complet elastic.
Totu-i doar din vina acelui muist! Nu mă scoateți pe mine, scoateți-l pe el!
Sper că echipa din duba TV a găsit butonul de șapte secunde.
Scoateți-l pe el!...
Ajunge! Ajunge!
Acesta e concursul de ortografie "Pana de Aur".
Sunteți la televizor! În milioane de case!
Arătați puțin respect pentru competiție.
Și pentru mine.
- Parcă "slubberdegullion" era cuvântul. - Este corect: "slubberdegullion".
S-L-U-B-B-E-R-D-E-G-U-L-L-I-O-N
Este corect.
Rezolvându-se partea cu umilirea, și copilul preferat aproape ucis...
Poate că deja-mi obținusem victoria.
...Eric Tai.
- "Kopofobie". - Kopofobie. Îmi dați definiția, vă rog.
Frica de epuizare, cunoscută și ca "blestemul lexicografului".
Derivă din grecescul "kopo", însemnând oboseală?
Da.
K-O-P-O-P-O-B-I-E.
Nu!
Doamne, Eric știa că încurcase "F"-ul. A fost o zi lungă și s-a văzut la Eric.
Măi, măi... Cred că are să-ți placă asta!
Suntem pe cale să facem istorie aici, cu un Guy Trilby de 40 de ani în finală.
- "Perisologie". - Perisologie.
P-E-R-I-S-O-L-O...
G...
I-I.
Dumnezeule, ce turnură dramatică în evenimente.
Da... Da, într-adevăr.
Mulțumesc, doamnelor și domnilor. Liniște!
Regulile spun... Mulțumesc, liniște...
Regulile spun că, fiind unul dintre cei doi finaliști,
va rămâne pe scenă până ce adversarul său spune corect următorul cuvânt.
Eu mi-am terminat treaba. Preia tu, e doar al tău.
Concurent 157.
Dle Chopra, te afli la un cuvânt distanță de a fi noul campion al Penei de Aur.
- "Infinitezimal". - Infinitezimal.
- Îmi puteți da definiția? - Da. "Excesiv de mic".
Infinitezimal.
I-N-F-I-N-I-T-E-Z-I-M...
L.
Nu, stai!
- Doamne... - Nu pot să cred.
Nu de la capăt...
Ce-ai pățit?
Ce faci...?
Dacă crezi că tot ce-am spus au fost minciuni, îți dovedesc că n-au fost.
- Nu-i vorba de câștig. - Nu, nu...
- Mă doare-n cur de asta. - Ci de prietenul meu.
Nici de aia nu-mi pasă, cu tot respectul. Foarte drăguț și dulce...
Dar nu-s aici pentru aia și nici pentru trofeu sau cec sau idioții ăștia.
- Te-am rănit, n-am fost prieten, scuze. - Știi ce, e-n regulă.
Bun. Următorul?
"Rugos".
R-U-G-U-S.
Bate, am terminat, hai odată. Ce tot pierdem în pula mea vremea.
"Peiorativ".
P-E-I-O-R-A-T-E-V. Peiorativ.
Se pare că spun greșit dinadins.
Vrei să spui în pula mea bine? Aia-i tot și concursu-i al tău.
- La fel și-n cazul tău. - Chailanta, adună-te, pulă proastă!
Să te fut, Guy!
Frumos, super...
Ai un adevărat prinț, "tati".
E mincinos și mai și înjură. Faină combinație. Drăguț.
Încă un cuvânt, vă rog.
Nu - am - mințit. Ai priceput?
Eu zic că da, "ai priceput"?
Bun, a devenit urât...
Adăugați "violent" la listă. Gandhi-al vostru ar fi tare mândru.
Și apropo, m-am născut în Cleveland...
Ohio!...
Vă rugăm, rămâneți pe post
...glasul vostru, aceeași minte cu a voastră.
Vă arătăm programe extraordinare, cu un extraordinar...
pentru 200 de milioane...
Chiar nu știu ce să spun, America. Dl dr. Bowman se sfătuiește cu arbitrii...
...Să se adreseze publicului.
Doamnelor și domnilor...
Băieți și fetițe...
Cei de acasă și cei din sală, aș vrea să-mi prezint sincerele scuze pentru...
Ceea ce s-a transformat într-o rușine din competiția de anul acesta.
Pana de Aur s-a bucurat mereu de o reputație imaculată
a întrecerii respectuoase și a comportamentului demn.
Până acum... Mă rog, să sperăm că sfârșitul e aproape. Domnilor!
S-a hotărât că nicicare dintre voi nu va fi descalificat, fiindcă se pare...
Se pare că amândoi v-ați purtat într-o manieră la fel de rușinoasă.
Să continuăm deci concursul și să-l încheiem odată.
Am să rog publicul să păstreze liniștea. Mulțumesc.
- Și, continuând... - Da, rândul meu.
"Unguent".
Unguent? A-N-G-U-E-N-T.
Bate!
O pot ține așa toată noaptea. Treci la aparat.
Te rog... Cântărește cu mare grijă cuvântul...
"Callithump" (Paradă dezordonată).
- C-A-L... - Chaitan!
Te rog, nu ne face asta.
C-A-L...
E cel mai simplu cuvânt al serii. E C-A-L-I-T-H-U-M-P.
E simplu, dobitocule.
Nu, tu ești dobitocul. Ai uitat un "L".
Bun, ajunge!
Gata! Ai încercat să ajuți un coleg din competiție să trișeze!
Asta-i contrar regulilor. Domnule, ești descalificat.
Nu contează...
Eu l-am zis greșit, el m-a corectat.
Ceea ce înseamnă...
Chiar dacă ai încercat să-l ajuți să trișeze, el nu trișa...
Și a sfârșit, propriu-zis, spunându-și corect și singur propriul cuvânt.
Deci el e noul campion!
- Corect. - Nu, Guy! Guy, m-ai păcălit!
Nu, Guy!
Chaiwalla, mergi îmbrățișează-ți chai-tatăl.
Dar nu-i cinstit!
Iată-ți trofeul, Chaitanya, felicitări.
Guy!
Și iată-ți cecul cu cinzeci de mii de dolari.
A mers și-așa, nu?
Chaitanya, cum te simți ca nou campion?
Nu mă consider un campion. Mă consider co-campion cu Guy.
Guy!
E complet nedrept să fii descalificat. E și al tău, m-ai lăsat să câștig.
Și vreau să-ți dau jumătate.
În plus, prietenii împart chestii.
Este...?
Nu știu dacă ar fi trebuit să fac altfel chestia.
Cum spuneam: nu-s prea bun la foarte multe chestii.
Poate ar trebui să existe un concurs de țipat.
Sau de certat. Poate ceva cu lacrimi.
Dar poate că doar voiam să trec mai departe.
Și să te las să faci și tu la fel.
Ce s-a făcut, s-a făcut. Nu pot schimba ce-a fost.
Tot ce pot face... Tot ce vreau să fac...
E să te las cu scuzele astea. Cu acest bilet.
Care începea spunându-ți că sentimentele mi-erau rănite.
Ce dracu' ai putea scrie... să fiu interesat să citesc?
Era ceva despre cum sunt fiul tău pe-acolo.
Deci...
Și pe cât de mult aș vrea să-ți rănesc eu ție sentimentele...
Și să-ți spun în toate felurile...
Sunt doar cuvinte. Și nu ar schimba absolut nimic.
Nu pentru asta era biletul ăsta.
Sper că a explicat de ce am făcut ce am făcut.
Și poate chiar te-am făcut să înțelegi.
Dacă nu, nu-i nimic.
Al tău, literalmente... Guy Trilby.
- Bă, tocilaru' cu cuvintele. - Da?
- Poți spune "tăntălău"? - Firește.
- Cum se zice "adună-ți cărțile"? - Aia-i o propoziție!
Auzi, Vagabondule!
Este...? Treci-ncoa.
De unde-ai luat-o?
Am prins mașina asta veche de poliție la o licitație,
cu jumătatea mea din câștigul tău. Mulțumesc mult.
Mi-ai dat două mașini într-o singură lună, ești un băiat bun.
Și acum, ca să te răsplătesc... Ce zici să urmărim băieți răi?
Cu drag.
Venim să vă prindem!
Au luat-o pe-acolo!
Traducerea: Reef